Hva gjør hun?
Hun sa hun stiller inn beregningene
helt korrekt på denne tiden av året.
Denne tiden av året? Hvilken forskjell gjør det?
Hun sa noe om sol...
For å være ærlig fulgte jeg ikke helt med.
Gjorde du ikke?
Carter?
Nesten ferdig, sir. På denne tiden av året tar den direkte linjen mellom P2X-555
og Jorden oss nærmere solen enn 100,000 km.
Jeg oppdaterer driftsberegningene til å omfatte
gravitasjonsmessig rom-tid-krumming.
Vi vet det! La oss dra.
Ja, sir.
Du kan starte signaliseringsprosedyren.
Sir?
- Hvordan er hånden? - Sår, men grei. Takk.
Chevron en kodet.
Ta med deg denne beskjeden.
Ha den i lommen til du kommer til den andre siden.
Den er ganske selvforklarende.
Chevron to kodet.
- Er alt i orden? - Alt er bra.
- Chevron tre kodet. - Tid for å dra, kaptein.
Ja, sir.
Chevron fire kodet.
Chevron fem kodet,
Ah! Ferdig allerede?
Chevron seks kodet.
Chevron sju låst.
Hva i...
- Så du det? - Jack, så du dette?
Kaptein Carter, hvor er vi?
Jeg vet ikke. Et øyeblikk var vi tilbake i portrommet.
Dette virker mistenkelig likt den butte enden av en Titanmissil.
Venter på testbrenning om T minus 20 sekunder,
- Hva er en testbrenning? - Akkurat det det høres ut som.
Noen ideer?
Avbryt!
Femten sekunder,
Avbryt!
Vent på antenning,
- Avbryt! - Ti,
ni, åtte, sju,
seks,
fem,
fire, tre,
to, en,,
,,, antenning,
Hvordan visste du det ville virke?
Det gjorde jeg ikke.
Hendene på hodet! Ned på kne!
STARGATE SG-1
Hvem er dere? Hvordan kom dere inn på anlegget?
- Hvilket anlegg? - Svar på spørsmålet!
Sir, ikke si noe. Dette er portrommet.
- Hold kjeft! - Vi er fremdeles i Cheyenne Mountain.
Neste person som sier noe, får kjenne denne!
- Ta dem med til oppbevaringsrommet, - Ja, sir.
Nei, ta meg med til din befalshavende offiser.
Majoren vil ha alt dette stuet bort for transport, sir.
Hva er det?
Mine ordre er å glemme at jeg så det, sir,
så jeg vet ikke hva du snakker om.
Takk, sersjant.
HJELP DEM
10.08I. Kl. 09.15 11.08I. Kl. 18.03
Jeg tror vi har reist omkring, 30 år tilbake i tiden.
Jeg tror vi var i begge tidsrammer samtidig,
slik at Stargaten var der et øyeblikk og borte det neste.
Liten feil i beregningene, kaptein?
Jeg beklager, sir. Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Få oss hjem og vi sier det aldri skjedde.
Eller få oss tilbake før vi dro, og det vil ikke skje.
Tenk på det.
Vi er de første menneskene i historien som reiser tilbake i tiden.
Hvis vi fant ut hvordan vi gjorde dette igjen, tenk på hva vi kan gjøre.
Vi kunne faktisk besøke Babylon.
Vi kunne se Den kinesiske mur bli bygd!
Eller hindre beklagelige historiske hendinger.
Nei! Det er nettopp det vi ikke kan gjøre.
Hvorfor ikke?
På grunn av bestefarparadokset.
Hvis du dreper bestefaren din, vil faren din aldri bli født.
Så du sier at hvis vi forandrer fortiden vår...
Kan vi endre vår verden på måter vi ikke kan forestille oss.
Vi kan slutte å eksistere, sammen med alt og alle vi kjenner.
Jeg har ingen del i din verdens historie.
Men når de finner ut om Goa'uld-trusselen,
kan det hende de ikke åpner Stargate i utgangspunktet.
I dette tilfelle har vi aldri møttes,
og du er igjen leder av Apophis.
Jeg skjønner.
Så... forteller vi dem ikke om Goa'uldene.
Hvordan skal vi forklare Goa'uldlarven Teal'c har i seg?
Våre avanserte våpen, våre GDOer?
Kan være jeg tar feil, men,
har vi ikke endret historien allerede bare ved å være her?
Vi må konsentrere oss om å begrense skadene.
I det minste ødelegge våre våpen og teknologi.
- Det vil bli litt vanskelig. - Vi kan heller ikke fortelle til noen...
...hvem vi er eller hvor vi er fra.
Dette er et topphemmelig anlegg.
Anonymitet er ikke prioritert her.
Vi kan ikke fortelle dem at vi kommer fra framtiden.
Selv om...
"ER DERE SOVJETISKE SPIONER?"
"NEI."
Daniel?
Han spurte om vi var sovjetiske spioner. Jeg bare...
Bli med meg.
Klart det.
Det kan du vedde på.
Jeg er major Robert Thornbird.
Og du er?
Kaptein James T. Kirk på stjerneskipet Enterprise,
Navneskiltene deres sier noe annet.
De lyver.
Din amerikanske aksent er veldig imponerende, Mr. Kirk.
Før vi fører dere ut og leverer dere
dit de bringer spioner som dere,
vil jeg snakke litt.
Deres inntrenging på treningsanlegget vårt
vil etterlate seg en pinlig merknad i tjenestepapirene mine.
Treningsanlegg?
Du tror vel ikke vi vil prøveoppskyte en ekte missil 28 etasjer inne i et fjell?
Du kjenner vel ikke nøyaktig dato...
Hva var våpenet dere brukte?
Våpen?
Kameraene våre så et slags våpen.
Det er vanskelig å si.
En slags statshemmelighet?
Nei bare vanskelig å uttale.
Regjeringen min tar ikke lett på
spioner i sine mest hemmelige anlegg.
Ikke jeg heller.
Å...
Bob... kan jeg kalle deg Bob?
Selv om dere ikke har oppnådd noe.
Hvis det ikke er akkurat det vi prøver å oppnå.
Kirk, du kan snakke med meg, eller du kan snakke med CIA.
Greit.
Jeg skal være ærlig mot deg, Bob.
Jeg heter ikke Kirk.
Det er Skywalker. Luke Skywalker.
Ennå ingen tegn til SG-1, sir. De kom seg aldri fram til P2X-555.
Greit.
SG-5 vil måtte fullføre oppdraget.
Hvis jeg får spørre, sir, hva skal vi gjøre med SG-1?
De er der ute et sted. Forhåpentligvis vil de finne veien tilbake.
Bør vi ikke begynne å lete?
Jeg er redd de må klare seg selv på dette oppdraget.
Ja, sir.
SNART I ALBUQUERQUE BESØK MIKES LÆRMARKED
Jeg vet ikke hvor vi skal.
De vil dele oss. Vi har ikke mye tid til å...
Flykte og leve livene våre uten å påvirke historien.
Eller...
Jeg kan ikke tenke på noe "eller" for øyeblikket, sir.
- Ikke noe "eller"? - Det er et "eller."
Du kan ikke ville at noe skal skje fordi du vil ha det slik.
Kaptein, der det er en vilje, er det et "eller."
Vei.
Blir jeg på denne planeten,
vil jeg til slutt bli overtatt av min modne symbiot.
Jeg holder vakt. Du hjelper sjåføren.
- Flatt dekk? - Jeg ordnet det.
Før jeg engang tenker på å gjøre det beskjeden ber meg om,
må jeg vite hvem du er og hvem som ga den til deg.
Herregud!
Jeg heter Samantha Carter og du ga meg beskjeden, sir.
General Hammond ga meg en beskjed
og ba meg ha den i lommen til jeg kom til den andre siden.
Den er adressert til meg. Med min håndskrift.
Hva står det?
"Hjelp dem."
Å hjelpe dere vil føre til krigsrett, så jeg vil vite hvorfor jeg skal gjøre det.
Fordi det er din idé.
Skjønt en du ikke vil få før om 30 år.
Hva?
Jeg vet dette er vanskelig å forstå, men
vi har reist så langt tilbake i tid.
- Beklager. Jeg kan ikke hjelpe dere. - Vent!
Vi kan... vi kan bevise det.
- Hvilken dato er det? - 4. august.
1969.
- 69. Hva skjedde i 69? - Månelandingen.
Det var for et par uker siden.
Hele verden vet det.
Men du så på den fra din fars sengekant på sykehuset,
bare to dager etter hans første hjerteattakk.
- Hvordan visste du det? - Fordi vi kjenner deg.
Vi vil kjenne deg.
For 30 år siden bestemte du deg for at vi trengte hjelp.
Ellers ville du ikke stått her med en beskjed.
Skal du høre på deg selv... eller ikke?
- To menn, inkludert sjåføren. - Takk.
Jeg beklager, frøken. Skadet jeg deg?
Det er "kaptein."
Og det går bra, løytnant.
Kan jeg få se beskjeden?
Vi vil ikke skade noen, men vi må slå ut disse gutta.
Holder dette?
Ring etter hjelp.
De farlige utenlandske agentene dere nå vokter,
har på uforklarlig vis kommet seg fri.
Hjelp!
- Hvor er resten av utstyret vårt? - I en annen bil, av sikkerhetsgrunner.
- De skal være like bak oss. - Bra. Ned på bakken. Gå!
Er alt dere konfiskerte fra oss, i disse to kassene?
- Bortsett fra strålepistolen din, ja. - Nettopp.
Pass deg.
Din major hva-han-nå heter hadde en film av dette i bruk.
Ja. Den var i de eskene sammen med alt annet.
Bra.
- Har du noen kontanter? - Ja.
- Jeg kan ha noe. - Det er bra.
Jeg skal betale deg tilbake. Med renter.
Du må holde alt du har sett og alt vi har fortalt deg, hemmelig.
- For resten av livet. - General Hammond.
Jeg liker lyden av det.
Hva skal dere gjøre nå?
Det er best du ikke vet det.
Men jeg vil du skal vite at
jeg redder deg fra å bli stilt for krigsrett.
Vi bør kjøre av denne veien. Finne motorveien.
- Så hva er planen? - Finne Stargaten.
- Er det planen? - Elegant i sin enkelhet, ikke sant?
Og om vi ikke finner Stargaten?
- Det er en i Antarktis. - Antarktis! Det er en fabelaktig plan.
La oss anta vi finner Stargaten, hvordan kommer vi oss tilbake til framtiden?
Det står i beskjeden.
Ikke sant?
Nei, sir.
Nei, sir?
Den forklarer ikke hvordan vi skal komme oss tilbake. Ikke tydelig.
"Hjelp dem."
"10. august, kl. 09.15. 11. august, kl. 18.03."
Det er til hjelp.
Han måtte være kryptisk med hensikt, slik at han ikke risikerer å endre sitt eget liv.
10. august. Det er kryptisk.
Det betyr bare at kl. 09.15 vil noe skje.
Og skje igjen neste dag kl. 18.03.
Vi må bare finne ut hva det er.
Nettopp.
'Vette ødela alt da de begynte med det karosseriet. De pleide å være kule.
Faktisk var jeg omkring fire og halvt år i '69.
Carter, stikk tommelen din ut.
Vi bør dra til New York.
Hvorfor det?
Det er der Catherine bodde, eller bor.
Hun er den eneste personen utenfor militæret
som kan vite om Stargaten. Hun vil ikke fortelle oss det over telefon.
Daniel, du kan ikke.
For å bevare fortiden vår må Catherine først møte deg om flere år.
Så vi må forkle oss.
Late som vi er... utlendinger.
- Hvordan skal du gjøre det? - Jeg snakker 23 språk. Velg ett.
Hun begynte forskningen sin sent på 60-tallet.
Kanskje vi først ga henne ideen.
Denne metoden virker ineffektiv.
Teal'c. Teal'c!
Hva tenker du på?
Det er effektivt, O'Neill.
Hei! Vi ville ha stoppet.
Hei. Vi har bensinpenger. Hvor skal dere?
Nordlige del av staten New York. En stor konsert. Hvor skal dere?
New York. Østover.
Hopp inn.
Kjør sammen med meg foran. Det er greit.
Jeg heter Michael.
Jeg kan ikke avsløre identiteten min.
Kult!
- Hallo. - Hei.
Så hva gjorde dere?
Vi gjorde ikke...
...vi gjorde ikke noe.
Vi har et lite problem med...
...myndighetene.
Det kjenner jeg meg igjen i.
Så hvis dere kan kjøre oss så langt som New York...
Jeg liker virkelig håret ditt.
Takk.
Vi trenger virkelig billige klær.
Ser dere en butikk for billige klær et sted, ville det vært fint.
Alt i orden!
Så...
...tingen din, den tingen...
...hva symboliserer den? Fred?
Slaveri for falske guder.
Nettopp!
Så den er laget av...
- Ikke diskuter det mer. - Det liker jeg!
Det er greit.
Så dere er bare på perm uten lov?
Hei, det er greit.
Etter konserten, jeg og Jenny,
vi tenker på å krysse grensen til Canada.
Hvorfor det?
Du vet. Krigen.
Krigen med Canada?
Nei.
Utbrudd.
- Hva? - Det er den eneste forklaringen.
- Vi er her på grunn av et solutbrudd. - Ingen feil i beregningene dine?
Jeg tror ikke det.
Etter Abydos-oppdraget, da vi ikke fikk porten til å fungere,
undersøkte jeg alternative bruksmåter, inkludert tidsreiser.
- Hva kom du fram til? - Bare dette.
Hva om... et massivt solutbrudd skjedde
nøyaktig da vi reiste mellom Jorden og en annen Stargate?
Hvis markhullet flyttet seg nærmere solen
på grunn av utbruddets magnetfelt,
kan den økte gravitasjonen slynge oss tilbake til Jorden.
Hvorfor har vi ikke prøvd dette før?
Fordi utbrudd er umulige å forutse.
Det tar flere minutter for lyset å reise,
når et utbrudd har blitt bekreftet, er det alt for sent.
Hvis de er umulige å forutse, hvordan skal vi komme oss hjem?
10. august, kl. 09.15. Det er i beskjeden.
- Er det tiden for neste utbrudd? - Ja.
General Hammond må ha brukt forskningen min til å finne det ut.
Kanskje det var derfor han ba deg gjøre forskningen.
Han fant fram to utbrudd i august 1969 som kan sende oss hjem.
General Hammond, din gamle...
Hallo.
Suppe?
Hvem er dere?
Kom igjen, få noe å spise.
Reiser mellom Jorden og hvor? Hva dreier det seg om?
- Da jeg sa at jeg tenkte... - Jeg tror ikke det.
Dere sa dere hadde problemer med myndighetene.
Og...
...det har vi.
- Det har vi. - Bare ikke myndighetene...
...på denne planeten.
Nei, det er sant, Michael.
Vi kom til Jorden for å gjemme oss blant deres folk, for lenge siden.
Fra en galakse langt, langt unna.
Men nå er det å tide å dra hjem. Og vi trenger deres hjelp.
Hvordan da?
Vi må være på et sted kalt New York innen i morgen.
Jeg vet ikke.
Det er i orden.
Det var uvirkelig!
Det er faktisk veldig virkelig. Som vårt behov for hjelp.
Vi må hjelpe dem med å komme seg hjem, Michael.
OK. Vi skal gjøre det.
NIXON SKAL FERIERE I SOMMER-HVITE HUSET
SHARON TATE, FIRE ANDRE DREPT
OBSERVATORIUM
Sir, husk å bruke hydrogen-alpha solfilteret.
- Ellers brenner jeg ut øynene mine. - Lykke til.
Ja!
Greit. Vi har ett forsøk på å bevise Carters teori.
Ikke feil, Jack.
Er ikke astronomi en av hobbyene dine, O'Neill?
Lkke helt i denne dimensjonen.
La oss åpne kuppelen.
Far fortalte meg aldri at Heinrich Gruber hadde en sønn.
Jeg var liten gutt da de ennå jobbet sammen, men...
...mein Vater snakket ofte om dein Vater
som en av de få personene her i verden han kunne stole på.
Før vi fortsetter, må jeg spørre
hva som var så viktig at det ikke kunne diskuteres over telefonen?
Min far trodde det må ha vært en artefakt til
nær den som dein Vater oppdaget i 1928.
"HVA VET DU OM DET?"
Han refererte til den i notatene sine som en "dør til himmelen."
"VI HAR ET FRAGMENT AV ET STEINBELEGG
MED NOEN AV MERKENE TIL DEN SOM
BLE OPPDAGET FOR ÅREVIS SIDEN,
MEN DET VAR INGENTING UNDER DEN."
Du fant bare et fragment? Ingenting under?
Artefakten hadde allerede blitt fjernet.
Vi visste alltid at det matte være en innretning til
til å kontrollere ringen med.
Jeg skjønner at disse sakene krever den ytterste takt, men...
Forklarte faren din deg
hva slags arbeid han drev med i 1945?
Bare at det amerikanske militæret
hadde det feilaktige ideen
at innretningen faren din oppdaget,
kunne ha et slags
mørkt militært formål.
Jeg måtte signere en taushetserklæring.
- Det var en ulykke. - Ernest Littlefield.
Da krigen sluttet, ble faren min og jeg bedt om aldri å snakke om det igjen.
Det er bare låst inn.
Og... du kan ikke fortelle meg hvor?
Et gammelt våpenlager i Washington, DC, samler støv.
Men det er meningsløst.
Militæret vil ikke engang innrømme at den eksisterer.
Vet du hvilket våpenlager?
Greit. Om noen øyeblikk vet vi om vi kan dra tilbake eller ikke.
Og hvis vi ikke kan, O'Neill?
Da antar jeg vi blir.
Greit. Det er showtime.
Broder Teal'c,
presist kl. 18.03 i morgen,
drar vi hjem.
- Vel? - Teorien din er bekreftet.
Hvor må vi være for morgendagens utbrudd?
Washington, DC.
Vi er nesten framme, sir. Vi må finne en kraftkilde med det samme.
Det vil vi.
Hør her, jeg må virkelig si dette.
Dere to har vært utrolig...
Groovy.
Groovy tror jeg er ordet.
Vår verdens folk vil være utrolig takknemmelige.
- Men ikke myndighetene. - Nei ikke de.
Det vi prøver å si, er at vi må dra resten av veien alene.
Hvorfor?
- Fordi det er farlig. - Vi vil at dere tar oss med.
- Vi kan ikke gjøre det. - Men dere skylder oss det.
Ja, det gjør vi. Vi skylder dere mye.
Men dere hører til her.
Dere må stole på meg, dette er en flott tid.
Michael ble innkalt.
Vi skal bare på konserten først. En siste utblåsning.
Men hvis vi blir med dere...
Jeg vil ikke drepe noen.
- Michael... - Du kan ikke si noe!
Han må avgjøre dette selv.
Vi kan gå resten av veien herfra.
Vi må dra.
Jeg beklager.
ADVARSEL
Hemmeligheten deres er trygg hos oss.
Jeg vet det. Takk.
Pass på dere selv.
Hvor hen?
Tilbake veien vi kom, via P2X-555.
Hvordan vet du at vi vil reise framover?
Hammond må ha valgt utbrudd på den andre siden av solen
slik at solens rotasjonsdifferensial vil sende oss framover istedenfor bakover.
Vi må bare stole på ham. Vi er 15 minutter unna vår eneste sjanse!
Og vi har ikke funnet noen kraftkilde...
Hvor mye kraft?
Fortsett!
Stopp!
Vi må dra.
Timingen må være nøyaktig. Bare noen sekunder til.
Det er nært nok. Gå!
Ned!
Tante Em?
- Tante Em? - Hvor er alle sammen?
Hallo, Jack.
Teal'c.
Daniel?
Jeg kjente deg knapt igjen med hår.
Kjenner...
Kjenner vi deg?
Sam vil kjenne meg igjen. Kom nærmere.
Herregud! Cassandra!
Kjære Sam!
Unnskyld meg.
- Hvem er dette? - Cassandra.
- Cassie er 13 år gammel. - Ikke lenger, Jack.
Jeg har ventet på deg hele livet faktisk.
Du gikk inn i Stargaten noen sekunder for tidlig,
slik at utbruddet kastet dere langt inn i framtiden.
Jeg har kommet for å sende dere tilbake der dere hører til.
- Hvordan visste du vi ville komme hit? - Da jeg ble gammel nok til å forstå,
Sam forklarte hva som skjedde, og at jeg ville sende dere hjem.
Som en selvoppfyllende profeti?
Jeg vil gjerne vil tilbringe mer tid sammen med dere, men timingen må være presis.
- Dere må dra. - Men det er så mye som du...
Du vet jeg ikke kan det.
Jeg skal si deg dette.
Reisen din har nettopp begynt.
Innkommende reisende, sir.
- Det er SG-1! - Åpne irisen.
Ja!
Vi er hjemme.
Takket være en energisk, ung løytnant Hammond.
Hvordan kunne du vite det, sir?
Som løytnant ble jeg bedt om å føre fire personer ut av Cheyenne Mountain.
I vestlommen til en fant jeg en beskjed med navnet mitt på.
Ikke nødvendig å si at jeg fulgte instruksjonene.
- Du visste når du skulle gi den til meg? - Ikke før jeg så såret på hånden din.
Husker du da jeg tok av deg håndjernene?
Da har du ventet på at dette skulle skje.
Helt siden vi møttes. Jeg lot deg nesten ikke dra.
Men dro du ikke, ville du ha endret ditt eget liv.
Det vil bli en lang debrifing. Vi starter om en time.
Ja, sir.
Forresten, oberst...
...med renter, skylder du meg 539 dollar og 50 cent.
Ja, sir.